APOCALIPSA TOP GEAR
Bună ziua și bine ați venit, în buncărul post apocaliptic Top Gear.
De la început ne cerem scuze pentru felul cum arătăm,
eram afară la un picnic și ne vedeam de treaba noastră
când s-a întâmplat asta.
Ca să fim sinceri, am supraviețuit numai pentru că
eram cu spatele la explozia gigantică.
Dar am supraviețuit și stăteam aici întrebându-ne
cum se va circula cu mașina după apocalipsă ?
Din fericire s-a întâmplat în perioada Crăciunului,
deci automobilismul după apocalipsă
este subiectul pe care-l vom aborda
în această ediție veselă de Crăciun.
Vă vom arăta cum să ajungeți la servici în întunericul etern
al iernii nucleare.
Dumnezeule. Nu se poate.
Cum să supraviețuiți nemiloasei inspecții tehnice după apocalipsă...
M-am blocat !
Prietene, în ritmul ăsta o să pierzi, nu te descurci bine.
Cum să mențineți cursele cu mașini cu doar doi piloți...
Nu ! E rău ! Rău !
... și cu un singur baril (159 litri) de petrol rămas pe planetă,
vom alege mașinile cu care vom conduce pentru ultima dată.
Dar începem cu problema condusului în
fenomenul cunoscut că "Iarna Nucleară"
Aceasta, cred savanții, că va fi rezultatul unui război nuclear,
când milioane de tone de praf și cenușă sunt aruncate în atmosferă
prin explozia tuturor armelor nucleare,
cufundând planetă într-un întuneric etern și friguros
care ține foarte mulți ani.
Când toată omenirea, toată dragostea, arta și știința,
sunt șterse definitiv.
Aha.
Dacă ne urmăriți în ziua de Crăciun ar putea alina lucrurile...
scuze.
Da, are dreptate dar e o problemă importantă
și savanții s-au întrebat...
cum vei conduce spre servici ?
Arată ca o scenă din filmul După 28 de zile.
Dar nu e, pentru că de fapt noi n-am văzut niciodată filmul ăla.
Așa arată Londra în iarna nucleară.
Încercați să vă imaginați o lume unde soarele e permanent acoperit,
o lume în care nu poți să-ți vezi mâna,
o lume fără muzică rock.
Încercați vă rog să vă imaginați pentru că ne va fi de mare folos.
După cum vedeți, încă mai avem multă lumină în jur.
Totuși, e datoria noastră să vă arătăm cât de dificilă va fi naveta
în timpul iernii nucleare,
de asta trebuie să încercăm să ajungem la servici cu astea.
Aceste mașini au fost înnegrite complet
pentru a simula condițiile de condus în iarna nucleară,
noi trebuie să conducem spre servici din direcții opuse
și să ajungem fără să ne lovim între noi sau altceva.
Dar nu e chiar atât de cumplit, nu Hămăind ?
Nu. Pentru că savanții cred că unul din
puținele lucruri care vor supraviețui
vor fi sistemele GPS.
Cu ajutorul acestor dispozitive la îndemână,
vom putea conduce orbește.
Vrei să conduci în direcția opusă și să te pregătești,
putem începe. Bine.
Bineînțeles, într-o situație reală, n-ar funcționa.
Curând mașinile erau pe locuri și gata de plecare.
- Oare înaintez ? Da, înaintez. - După 300 de metri, virați la stânga,
apoi a doua la dreapta.
Bun. Acum, îmi spune să merg înainte
și așa am să fac.
... un pic la stânga.
După 300 de metri...
Of. Nu e bine.
... apoi a doua la dreapta.
După 200 de metri, virați la dreapta.
Nu e bine. Știu că e ridicol să contrazici
GPS-ul când nu vezi nimic, dar...
Cred că aș putea... Un pic mai mult la dreapta.
Virați la stânga, apoi la stânga.
La dreapta, apoi virați la dreapta.
Acum abordez o curbă prin GPS.
Virați la dreapta.
Cred că o să dau înapoi.
Evident dacă mașina trage puțin în dreapta sau stânga,
acolo e o zonă cu potențiale probleme când conduci orbește
și nu cred că poți să-ți echilibrezi roțile și să-ți verifici anvelopele
în cazul unui dezastru.
Bun, cred că am revenit pe drum.
Nu, m-am înșelat.
După 200 de metri, virați la dreapta.
Trebuie să fac un pic de... GPS-ul are o ușoară întârziere.
Încerc să simt, vibrațiile care vin de la obstacole.
Am dat de ceva foarte dur.
GPS-ul spune drept înainte.
Nu cred că e bine.
- Jamal ? - Alo ?
Cred că ăsta e cel mai dificil lucru pe care am încercat să-l facem ?
E practic imposibil. Dumnezeule, scuze, trebuie să mă descurc.
- Înconjoară sensul giratoriu... - Nu !
- A treia ieșire... - Nu.
- Virați la dreapta. - De asta se enervează oamenii
când vine vorba de război nuclear și alte chestii, e dificil !
Nu, e clar că nu e bine.
Dumnezeule.
Nu sună bine ?
În cele din urmă, după un pic de antrenament
ne-am obișnuit cu GPS-ul.
După 46 de metri, virați la dreapta.
Cred că a mers destul de bine până acum, dar nu-mi permit să mă relaxez.
Pentru că experții prevăd că materialul radioactiv și radiațiile
vor determina foarte mulți oameni
să cumpere castele gonflabile și să încerce să le ducă acasă cu autobuzul.
E posibil ca în timpul exploziei nucleare,
piramizi masive din fasole prăjită și supă de roșii
să fie aruncate în aer după care se vor reasambla pe drum.
- Care sunt un pericol evident. - După 180 de metri, virați la stânga.
Savanții mai cred că în viitor, oamenii înnebuniți de la radiații
vor începe a construi dormitoare în mijlocul drumului.
După 90 de metri, virați la stânga.
Ce crezi că a fost supă sau fasole ?
Putea fi mai rău, cum ar fi artificii lăsate aiurea.
După mai multe ciocniri cu obstacole specifice iernii nucleare,
eu și Jamal aproape am ajuns la destinație.
Virați la stânga... Ați ajuns la destinație.
Virați la dreapta... Ați ajuns la destinație.
Cât de bine ar suna asta dacă ai face naveta în iarna nucleară ?
- Jamal ! - Ce ?
M-am lovit.
Te-ai lovi sau ai fost lovit ?
Cred că am fost lovit.
Cred că m-a lovit ceva.
Claxonează.
- Tu ești. - Da, ne-am accidentat...
Păi, să așteptăm până vine poliția post apocaliptică.
Cred că a ajuns poliția.
Apoi alți supraviețuitori sosesc la servici.
Dumnezeule acum ce mai este ?
Asta e ora de vârf în iarna nucleară.
Nimeni nu se aștepta la asta !
- Dumnezeule. - Nu se poate.
Așteaptă.
Mi se pare că miroase a benzină.
În urma radioactivității, cei care au fost norocoși să supraviețuiască
inevitabil vor începe a se întreba.
"Au supraviețuit prietenii mei ?" "Dar relațiile mele ?"
"Va mai fi vreodată ca înainte ?"
Da. Și chiar pe drept.
Dar dacă îți plac mașinile, te vei întreba ceva mult mai important.
Adică, în cele din urmă, în lumea după apocalipsă,
va rămâne un singur baril de petrol.
Și ce mașină vei alimenta să conduci pentru ultima oară ?
Da, asta poate fi o situație foarte dificilă
și una pe care savanții o vor dezbate în baruri pentru mulți ani.
Dar am hotărât să vedem acum,
alegând acele mașini pe care le-am conduce pentru ultima dată.
Eu voi conduce primul, pentru ultima dată, un vechi prieten.
Fanii Top Gear o vor recunoaște ca Boiler Nemeșie,
dar aceasta e un pic diferită.
După cum știm, a fost făcut să
supraviețuiască în medii dure și neiertătoare.
Mine, deșerturi și altele.
Dar ăsta nou a ieșit în lume.
În loc de metal descoperit și scaune speciale,
acum ai căptușeală de celibatar,
îmbrăcate în piele roșie, fibră de carbon,
casetofon și aer condiționat.
Are chiar și geamuri electrice.
O vrăjitorie pentru utilizatorul obișnuit.
Întrebarea este, este el la fel de rezistent
în situații dure ?
Conform savanților,
centrul Londrei va fi schimbat complet într-o explozie nucleară.
Boghetul, palatul Cunningham și toate celelalte
vor fi dărâmate și rearanjate
într-o pistă de curse, un loc cu teren accidentat
și o plajă largă.
Acum, este evident că Boiler va mai exista,
dar va mai supraviețui și altceva.
Paparazzi.
Cei care îți înfrumusețează viața cu poze cu vedete care servesc cafeaua,
sau își plătesc parcarea.
Pentru a testa mașina, trebuie să evit paparazzi pe diferite suprafețe.
Poate folosi orice dorește.
Trebuie să nu-l las să-mi facă poze la volan, de aproape.
Mai întâi pe pistă, împotrivă la asta.
E un Jaguar XKR.
Interesant, pentru că Nemeșie are motor identic,
un motor V8 de cinci litri supraalimentat.
Amândouă au aceia și greutate, cam 1,7 tone.
Jaguarul are 503 cai putere
dar surprinzător, Boiler reușește să mai scoată 20 în plus.
Eu am raportul putere greutate mai bun.
Bun, să accelerăm !
Ajunge la 100 de Km/h în 4,2 secunde.
Încearcă acum să te furișezi !
Era clar că pe loc drept Nemeșie era mai bun decât Jaguarul,
dar în curbe avea un mare dezavantaj...
pe mine !
Supărător, bănuiesc... conduce mai bine ca mine !
Asta e problema.
E lângă mine, o nu !
Am văzut lentilele dar... nu cred că a reușit.
Din fericire Boiler-ul putea merge pe unde Jaguarul nu putea.
Și până la urmă a renunțat.
Se pare că renunță, lașul.
Nu, n-a renunțat.
De fapt a schimbat Bar-ul cu un Robinson R44,
categoria muscă în lumea elicopterelor...
cu o viteză maximă de 217 Km/h.
Va fi un chin dar nici lui nu-i va fi ușor în curbe.
Dacă merg bine prin curbe...
nu va reuși să vină în lateral și să facă poza.
Dumnezeule.
Nu fă poza, te rog !
Unde ești ? Unde ești acum, apoi ?
E acolo.
Nu !
Din fericire viteza de apropiere era de 400 de Km/h.
Bun, micuțule, haide !
Un bord polinuclear mare.
Elicopterul e foarte aproape.
Încearcă un pic din asta, elicoptere !
Boiler și-a învins inamicul pe pistă.
Haide !
Acum ne întoarcem pe terenul familiar Poker-ului.
Sau mai este ? Nu știm.
Cu cine mă mai întrec de data asta ?
Motociclete ? Armata ?
Până la urmă au fost amândouă.
La naiba !
Rămâi aproape, ține-te de el.
Da, cred că motocicletele vor să-mi distragă atenția.
Fotograful e urmăritorul.
Ăsta l-a învins pe Merem
când s-a întrecut cu Ego-ul și nu e bine.
Stai aproape.
Forțele speciale o folosesc și sunt grijulii cu mașinile lor.
Face 140 la oră pe teren drept.
Scaunul va proteja conducătorul de mine.
Chiar și rezervorul se repară singur dacă e lovit de glonte.
În general, o platformă extraordinară pentru băgăciosul energic.
Haide ! Să vedem ce poți !
Dumnezeule ! Am ieșit de pe drum !
Așa, rămâi lângă el.
Trebuie să-mi amintesc că e o mașină de șosea !
Șacalul de neoprit și motoretele sprintene nu mă lăsau,
sperând să ies de pe drum, pe teren accidentat.
Cu motocicletele alea e imposibil !
Dar Boiler-ul n-a cedat.
Poate că arată mai bine dar tot un Boiler rămâne.
Cea ce va fi mai dificil pentru bădăran.
Dumnezeule !
Cred că glumești !
Era foarte serios.
Din păcate eram în mediul propice aeroglisorului
o plajă.
Întinsă pe 9 Km.
Arată chiar ca după apocalipsă.
Ful ham chiar e pe ducă.
De fapt acela este un aeroglisor de competiție pe apă.
Are un motor BMW de un litru.
Ajunge la 100 de Km/h în cinci secunde, dar poate atinge și 115 Km/h
și nu-l pot clinti.
A mai rămas un singur motociclist, celălalt cred că e în mare.
Tot ce pot face, dacă merg în zig zag...
Mă duc la stânga ! Ba nu, mă duc la dreapta !
Mă întorc ! Mă duc la stânga !
Nu cred că e posibil... Ba da.
Așa fac.
Ca să evit obiectivul camerei, am încercat altă tactică.
E un aeroglisor. Se descurcă în apă, eu nu am nici un avantaj ?
Așa că l-am stropit în față și am accelerat spre linia de sosire.
Acolo e ! Acolo e sosirea post apocaliptică cu steagul în carouri !
Dacă ajung acolo, am reușit !
Să vedem ce mai vinzi acum !
Inevitabil așa a făcut, dar nu erau perfecte,
așa că dacă ești fotbalist în liga întâi după apocalipsă,
poate că asta e mașina potrivită pentru tine.
Poate părea o scenă din Ziua Independenții sau Impact Nimicitor.
Scuze.
Poate părea o scenă din Ziua Independenții sau Impact Nimicitor.
Da, sau poate că nu,
pentru că nu am văzut încă filmele alea.
Dar e o reprezentare precisă și terifiantă a ce veți vedea
când oamenii fug din orașe după atacul nuclear.
Practic aglomerând arterele principale.
Da. Și un lucru esențial.
Când pleci de acasă, să recunoaștem, un pic în grabă,
trebuie să fii sigur că ai ce-ți trebuie
mâncare, haine, apă
vei uita cei mai important.
Jocuri cu care să te joci în mașină.
Absolut. Dar nu vă faceți griji, pentru că noi am inventat câteva jocuri
care n-au nevoie de planșă.
Primul care vreau să vil prezint este identificarea diferențelor pe bord.
- Ura ! - Notați-vă, că e bun.
Tu vei fi observatorul în primă rundă.
În fiecare rundă schimbăm rolurile.
Ai zece secunde să memorezi bordul.
Fiecare detaliu face parte din joc.
Bine, doar memorează, memorez, memorez.
- Am băgat la cap. - Bun.
- Gata, vrei să te uiți în altă parte... - Nu mă uit.
Acum voi face o mică modificare.
Ca să fie mai dificil, voi face două.
Bine.
Poți să te uiți.
- Ai ridicat temperatura. - Da, așa e !
- Încălzirea scaunului e activată. - Nu, ți se pare.
Nu mai e nimic.
E nou nouță !
Îmi pare rău, nu-mi dau seama... Ce este ?
Nu se poate ! Ventilația !
Bun, e rândul meu. Întorc capul.
Bine, voi regla...
Nu avem voie cu indicii sonore
- Și am auzit un sunet distinct. - Bine, sunt două modificări.
Bine.
- Ai activat încălzirea scaunului. - Da.
Ai schimbat nivelul ventilației.
Greșit !
- Aia. - Nu !
- Nu știu ! - Am dezactivat ecranul.
Doamne, n-am observat !
E momentul să mai consum niște benzină.
Se poate face în două feluri.
Pot alege ceva incitant, dar nu durează
sau pot alege ceva economic adică voi conduce mai mult
dar ar fi plictisitor.
Sau, le-aș putea face pe amândouă alimentând mașina asta.
E un Mini.
E un Mini Cooper original, din anul 1964.
Un motor 1071. E minunat.
Ascultați !
E foarte ușor, e foarte simplu. Nu are multă putere,
nu prea are aderență
asta înseamnă că simți totul.
Se simte în vârfurile degetelor, Se simte în șezut.
Vei înțelege de ce mașina asta, făcută se pare pentru o gospodină,
a devenit campion de curse și raliu.
Pentru că e grozavă !
Am spus o dată în emisiune
că nu iubești mașinile cu adevărat dacă n-ai avut o Alfa Romeo.
Vreau să corectez. Nu iubești mașinile cu adevărat
dacă n-ai avut un Mini.
Într-un Mini te distrezi mai mult cu benzina rămasă
chiar și când conduci ca un dulău, cum fac eu acum.
Ultimii 4 litri de benzină îți vor ajunge pentru aproape 60 de Km.
Desigur, sunt momente când îți dorești să se termine mai repede.
Poziția de condus e oribilă,
e zgomotos și dificil de condus.
Dar în situații potrivite, e minunat.
Și asta ar fi o parcare subterană abandonată
după apocalipsă.
Mai ales dacă nu ești singur.
Totdeauna fac așa. Ai toată parcarea la dispoziție
și apoi vin zombi și strică tot.
Așa e, locul ăsta e perfect dacă
n-ai suflet, cadavru conducător de Mini...
și au dreptate.
Aici mașina excelează.
Zombi în spate !
Du-te și vezi-ți de moarte.
Îndură-te !
E foarte bine în parcările subterane
goale în lumea de după apocalipsă...
altfel ar fi un loc pentru zombi să facă manevre.
Zombi sunt ca tineretul necivilizat al viitorului.
Pierzând timpul prin parcări cu neobrăzare.
Du-te la muncă.
Asta e. Dacă te plictisești după explozia nucleară
și cauți o modalitate de ați consuma benzina rămasă,
îți garantez că cel mai bine e cu Mini cooper original.
Lucrurile nu sunt la fel de bune pe cât ar putea fi
dar intenționăm să continuăm emisiunea în cazul unui război nuclear.
Acum încercăm să prezentăm știrile, deși e destul de dificil.
Vauxhall nu mai face mașini, fabrica a fost distrusă în explozie.
La fel și Ford. Nici o mașină nouă, fabrica a dispărut complet.
Volkswagen la fel. Fabrica a fost rasă într-o explozie de 50 de megatone.
Da. A apărut un nou Porche 911.
Ia crescut o aripă hidoasă radioactivă în spate, uite.
- Ăla e un GT3. - Oare ?
Oricum, vom încerca mai târziu dar acum ne îndreptăm atenția
către alte probleme post apocaliptice, moto sportul.
Din păcate, acesta nu va merge bine
în cazul unei distrugeri nucleare.
Echipele de formula 1 și raliu vor fi aruncate în aer și...
Practic totul.
De fapt, savanții cred că numai doi piloți vor supraviețui
și se-ntreabă, cum să faci o cursă captivantă
cu numai doi piloți ?
Pentru tine, poate părea o scenă
din filmul Legendă Vie cu Will Smith.
Dar nu e.
Nu, pentru că filmul nu ne este cunoscut.
Asta este ultima pistă de curse rămasă.
Abandonată, pustie. O pistă fantomă.
Nu-l băgați în seamă. Nu va fi acolo.
Nu, nici avionul plin cu oameni care pleacă în vacanță.
Totuși, acesta este locul unde vă vom
prezenta metoda noastră ingenioasă
pentru a face cursele cu mașini captivante
când mai rămân două mașini și doi piloți pe lume.
Acestea sunt mașinile rămase,
partea bună e, că au mai mult loc pentru sponsorii post apocaliptici.
Acum, cum faci cursa captivantă.
Iată cum funcționează soluția noastră ingenioasă.
Voi conduce mașina mea... dar voi conduce mașina lui Hammond,
în care se află, pentru că el conduce aia,
dar conduce mașina asta, în care sunt eu,
dar nu-i așa, de asta e interesant.
Dar ai spus că-ți vei conduce mașina.
- Da, așa am să fac. - Deci eu îmi conduc mașina.
Ești în mașina mea și o conduci tu. Nu, conduci mașina ta.
Deci nu, sunt în mașina mea. Mașina pe care o conduc e... Nu, a ta...
Ești în mașina mea.
Nu, uite cum funcționează. Voi sta în spatele mașinii lui Hammond
și voi conduce mașina mea, în care e el, prin telecomandă
pentru că e în mașina mea, trebuie să controleze mașina în care sunt eu,
conducând mașina, în care a fost tot timpul.
E genial și am hotărât să numim noul sport...
Radioactivitate. Repede. Viguros.
Ușor de reținut.
- Bun, în care mașină intru ? - Habar n-am.
Bun, ca să fie clar. James va sta în mașina mea
dar conducând mașina asta de la distanță,
în timp ce voi face același lucru din mașina lui.
Totuși la linia de start ne-am dat seama de o problemă.
Cine va da startul ?
Ai dreptate, au murit toți.
Bine, voi ieși să flutur steagul, apoi mă întorc. Așteaptă.
Ești pregătit ?
Și...
Radioactivitate... Start !
Nu, ești... Amuzant !
No să meargă !
- Nu merge, nu văd unde se duce. - Exact, pentru că ești în mașina ta.
- Trebuie să risc. - Adu mașina înapoi.
Voi... Intră în mașina ta și dăm startul prin radio.
Bun, m-a băgat în viteză.
Și eu voi face la fel.
Decuplez frâna. Trei, doi, unu, start !
Și au plecat.
Îmi ia fața.
Ne-am dat seama că în cursa asta va trebui să gândim.
Eu sunt primul dar de fapt nu sunt pentru că mașina mea e în urmă.
Dacă păstrez mașina lui, în care sunt eu,
în spatele mașinii mele, în care e james,
poate vedea suficient cât să mă conducă
dar eu voi câștiga fiind mai rapid.
Urmează să mă depășesc pe mine, cred.
O, nu !
Hammond a răspuns cu îndemânare.
Nu mai intra în mine !
Dacă virează spre mine, trebuie să mă evit prin el.
După aproape trei minute, intrăm în primul viraj.
Tu ai fost ?
Ai intrat cu mine în mine, care ești tu !
Da, dar nu te-ai evitat... sau pe mine.
După numai câteva minute am ajuns în prima curbă...
Stânga ! Sau dreapta, e bine ! Acum stânga !
... și am realizat că nu trebuie să ne mai preocupe marcajele.
Nu văd !
Nu, mă îndrept spre zidul de anvelope, va fi interesant.
Trecând pe lângă zid cu mine în față,
numai că era mașina lui așa că nu eram...
Scuze, nu mai înțeleg. E așa de complicat...
- De ce mă duce acolo ? - Unde te duci ?
Bun, urmează...
Înaintând încet prin curbă, a accelerat fără să mai vireze.
Ai greși direcția, la dreapta ! Mașina ta !
Perfect în curbă din mașina mea.
Zidul de anvelope !
Câteva minute neîndemânatice mai târziu...
- Pune-mă înapoi pe pistă ! - Văd !
... am ieșit în sfârșit din curbă.
Așteaptă, nu mă mai mișca că nu văd unde... Sunt.
Ne-am îndreptat. Sunt în frunte !
Nu-l văd deloc !
Nu văd...
Ai greșit direcția, du-te la dreapta !
Du-te la dreapta ! Nu, ușor, năucule !
Ce face ăsta ?
Nerăbdător să ajungă în frunte și-a dezlănțuit mașina.
Oprește ! Oprește !
Ce naiba faci ? La dreapta !
Ca să fim sinceri până acum, n-a fost o etapă lină.
Dar înaintând ușor pe ultima porțiune dreaptă...
Vom reuși, putem termina etapă.
... ne sincronizăm în sfârșit.
Dumnezeule.
Din fericire mașinile noastre mai funcționau...
eram unul lângă altul înaintând prin ultima curbă dificilă.
Sună foarte nesănătos.
Știu că va accelera spre linia de sosire când ajungem.
Am să-i tai calea conducând mașina... în fața lui.
L-am pierdut !
Nu văd ! Ce Dumnezeu !
Și au trecut linia de sosire !
- Ai trișat ! - Ba nu, tu mai pus mereu în fața ta
și te-am pus în fața mea, eram eu în fața ta.
Când te-am pus pe tine/mine/eu în față...
Dovedind că cursele radioactive vor avea succes...
apoi am încercat să ne întrecem altfel.
- James. - Alo ?
Poți să turezi motorul mașinii mele ca să par rău la start ?
Eu am să-l turez pe al tău.
Cursele astea sunt destul de strânse și avem mașini asemănătoare.
Dacă ajung al doilea, sunt primul.
Pentru că mașina mea va trece prima linia de sosire.
Așa am să fac.
Da, am pornit bine !
E complicat ! Ce faci ?!
Dumnezeule, e dificil !
Nu, înaintez.
Sunt în față !
Asta înseamnă... că sunt în urmă.
Cred că sunt victorios. Cred că am câștigat.
Nu văd în oglindă ! E ridicol !
Voi câștiga, adică voi pierde !
N-am de ales. Trebuie să continui.
Voi folosi mașina mea să-i scot mașina... de pe traseu.
Am reușit !
Nu ! Rău ! Rău !
Am trecut linia de finiș !
Da ! Nu, un pic, asta e mașina lui Hammond.
Nu !
Câteva zile mai târziu.
Bun. Nu mă uit... Bine, nu te uiți.
Bun.
Aia era pe 20 ?
Cred că e aia care indică în jos.
Nu. E iguana.
- Vezi, ești bun dar câteodată... - Cum de n-am văzut ?
Pentru ultimul meu baril de petrol am ales o mașină de forță.
Puteam să aleg din cele mai cunoscute nume.
Mustang, Charger sau Challenger.
Dar l-am ales pe cel considerat bunicul lor.
Pontiac GTO.
Acesta are un trecut interesant.
La începutul anilor 60, General Motors, din motive necunoscute,
au hotărât ca nici o mașină din diviziile lor
să nu fie implicate în cursele cu mașini.
Unii din tinerii temerari de la Pontiac, inclusiv proiectantul șef,
s-au gândit, "Bine, dacă va fi așa,
"vom face aceste mașini pentru stradă."
Și așa s-a născut, Pontiac GTO, strămoșul mașinilor de forță.
Cu asta treci în plină viteză, pe lângă poliție.
E o legendă.
Numele de GTO a fost furat
fără rușine de la clasicul 250 GTO de la Ferrari.
Dar italienii se mândreau cu tehnologia din competiții,
versiunea asta pentru zilieri preferă forța de țăran.
Poate nu e cea mai înțeleaptă alegere
dacă ne gândim la un singur baril de petrol rămas.
GTO a avut întotdeauna un motor puternic.
Puteai să ai unul de 6.2, de 6.6
și apoi mai era și ăsta...
7.4 litri V8.
De 7.4 litri V8, e chiar amuzant.
Adevărul e că sunt cam aiurea, virează greoi,
dar ascultați.
Dumnezeule !
Nu ne gândim prea mult la benzina consumată
ci mai mult la amintiri, senzații
și nimic nu inhibă simțurile
cum fac mașinile astea.
Nemții vor intra în istorie pentru ingineria de precizie.
Francezii pentru splendoarea excentrică.
Italienii pentru pasiune.
Britanicii pentru decapotabila sprintenă.
Dar americanii...
Pentru că ne-au făcut să râdem.
Și nu o spun cu răutate.
Ce vreau să spun e că au făcut mașini care practic spun,
"Calmați-vă, n-a murit nimeni.
"E un pic de distracție. Bucurați-vă."
Uitați-vă la mine, în asta. E excentric !
Uitați-vă la indicatorul de pe capotă. De ce acolo ?
Nu contează, face parte din ea.
Am râs un pic, asta contează.
Bineînțeles am fost proști, am distrus planeta !
Dar am avut și momente bune.
Ne-am distrat, am râs.
Poate nu au contribuit la progresul umanității.
Dar credeți-mă, n-ați vrea să trăiți într-o lume fără ele.
După mai multe zile.
Bine, tu ești. Întoarce-te.
Și... poți să te uiți.
O singură dată.
- Ștrimful de pe bord. - Corect.
Nu chiar, e un spiriduș, dar ți-l dau ție.
E momentul să conduc ultima mașină cu benzina rămasă,
vă așteptați probabil să conduc un Rolls Royce sau un Bentley.
Ei bine, vă dezamăgesc.
Confortul și pielea sunt foarte drăguțe,
dar nu sunt ultimele senzații de care să-mi amintesc.
Nu, vreau să simt senzațiile alea într-o mașină exotică
de fapt, cea mai bună mașină făcută vreodată.
E foarte simplă spre deosebire de sofisticatul Bugatti Veyron.
E ca o melodie proastă de trei minute comparată cu un album tematic.
De fapt e un Ferrari de Formula 1 pentru șosea.
F40 este de asemenea esența
nerăbdării și pasiunii cunoscute la Ferrari.
Mașina asta a fost lansată în 1987,
se pare pentru a sărbători 40 de ani de la înființare.
Dar de fapt, a fost un act de răzbunare, împotriva Porsche
pentru că a încercat să-i întreacă cu 959.
Porsche 959 ajungea la 317 Km/h
așa că atunci când au scos F40,
s-au asigurat că poate ajunge la 323 Km/h.
Era foarte important pentru ei, era modul lor de a spune,
"Porsche, treci la locul tău. Ai grijă."
Și când a fost lansată, era cea mai rapidă mașină din lume.
Ferrari a proiectat mașina asta în numai un an de zile,
foarte puțin pentru proiectarea unei mașini,
dar chiar și așa, a fost inovatoare.
A fost prima mașină din lume cu caroseria
făcută aproape în totalitate din fibră de carbon
abia începuse să fie folosită în Formula 1 cu trei ani în urmă.
În timpul vieții sale,
Enzo Ferrari spunea mereu că cei care-i cumpără mașinile sunt tâmpiți.
Recunoștea deschis că îi amăgea
ca să-și întrețină pasiunea pentru curse.
Și F40 era vârful acestei clientele.
În 1987, Ferrari cereau pe ea 200.000 de lire.
Au spus că vor face numai 400.
A făcut 400 de clienți foarte fericiți.
Nu știu cum se spune în italiană
dar a fost o mare minciună, pentru că au făcut 1315.
Au uitat să se oprească.
Și pentru banii ăștia, cel puțin în oraș, ai o experiență oribilă.
E prea lată, amortizoarele sunt prea rigide, tropăie,
motorul e zgomotos, se încălzește, cutia de viteze e lentă,
pedala de accelerație e țeapănă.
La drum deschis, totuși...
Da !
2.9 litri V6 cu două alimentatoare turbo enorme.
Acestea furnizează 478 cai putere,
cu care ajungi la 100 Km/h în 3.7 secunde.
Poate nu sună mult pentru standardele actuale
și nu cred că e,
dar mașina asta e foarte ușoară.
E numai un cadru tubular, e ca un cort,
îmbrăcat în fibră de carbon, sunt numai 11 bucăți
pe toată caroseria
și prin urmare, cântărește numai 1100 Kg,
aproape cât un Mini modern.
Un pic de decalaj. Știu că o să lovească dar iată...
Pentru asta s-au sacrificat câteva lucruri.
Dotări standard ? Să ne uităm.
Nimic.
Chiar nimic. Nu sunt preșuri,
nici torpedou, numai instrumentele de bază.
Parbriz, o bucată de sfoară pentru mâner.
Singurul lucru confortabil e aerul condiționat.
Dar bineînțeles, e italian din anii 80, deci nu funcționează.
Cred că sunt geniile din spatele
strategiei de vânzări a mașinilor exotice.
M-ai scoți niște lucruri din mașină și apoi ceri mai mult pe ea.
Combustibilul e pe terminate,
dar călătoria asta e suficientă
pentru a-mi aminti că e cel mai bun Ferrari.
E așa de despuiat.
Reprezintă esența producătorului și omului Ferrari.
Asta e mașina pe care Ferrari ar avea-o dacă ar mai trăi.
Cred că e extraordinară dar...
nu mă voi bucura de ea pentru mult timp.
Dumnezeule, se coboară !
E un pact cu diavolul.
Vreau senzațiile. Le primesc dar cu un preț,
combustibilul se termină foarte repede.
O țin în a treia un pic pentru că vreau să decolez de aici.
Turbo e activ, așa, te rog !
Gata.
S-a terminat.
Știați că, înainte de apocalipsă, mașina asta valora 300.000 de lire.
Acum...
Acum e un gunoi pe marginea drumului.
Totuși e bun.
Fără regrete.
A fost alegerea potrivită.
Ați văzut vreodată un film la cinema cu acțiunea în viitor ?
Dacă da, veți observa că toate au ceva în comun.
Nimeni nu e pașnic.
Oricare ar fi ele Mad Max, Terminatorul, După 28 de zile,
Născut Liber, Lumea Apelor
toți se poartă oribil unul cu altul.
Și savanții cred că toată dușmănia asta de după apocalipsă
va afecta și automobilismul.
Imaginativa o lume în care târgurile de mașini sunt conduse de zombi
unde oilor le cresc ochii mari,
unde copii țin strâns păpușile și se uită fix la tine.
Potrivit savanților așa va fi lumea de după apocalipsă.
Da, așa e. Chiar și ceva banal ca inspecția tehnică
ar putea fi un coșmar îngrozitor.
Te rog.
Acum, după cum bine știți,
obținerea unui certificat tehnic e destul de ușoară.
Duci mașina la un centru de certificare,
cineva îți face o inspecție generală
în timp ce tu strângi din buze sperând să nu observe
că sunt două mașini diferite sudate una de alta.
Dar după apocalipsă,
va fi un pic diferit.
Pare a fi "bolta tunetului" din Mad Max 3.
Dar nu e pentru că noi nu am văzut filmul.
Acesta este centrul de testare al viitorului.
Unde mașinile trebuie să lupte până la moarte pentru a supraviețui.
Pentru că savanții cred că în urma precipitațiilor radioactive,
mașinile vor suferi mutații
convenabil pentru noi în acest moment,
le-au ieșit arme caraghioase.
Vor avea.
Acestea sunt mașinile disponibile pentru azi.
Include un Volvo de familie echipat cu un aruncător de flăcări enorm...
... un taxi negru dotat cu o chestie colțuroasă ce se leagănă.
.. și un dric serios și demn...
dotat cu un topor enorm pe plafon.
Asta e mașina mea. E dură, merge oriunde, 4.2 litri Range Rover,
dotat frontal cu multiple brațe bifurcate
pentru a răsturna mașinile rivale.
În final, mașina mea, Vauxhall Corsa care arată inofensiv,
dotată cu acest disc rotativ gigantic.
Așadar, acestea sunt. Mașinile se atacă una pe alta
și mașina care supraviețuiește primește certificatul râvnit.
Evident, e destul de periculos pentru proprietari să participe
în testul propriu-zis.
Vor fi omorâți. Dar din fericire savanții cred
din cauza precipitațiilor radioactive,
mașinile vor răspunde bine controlate de la distanță.
Așa că noi vom fi acolo cu restul proprietarilor.
În câteva clipe, testul începuse.
Bun, începem. Plecăm.
- Vreau certificatul. Înainte. - Înainte.
La fel de convenabil pentru noi,
la inspecția tehnică din viitor,
mașinile cu negru și galben sunt umplute cu explozibili.
Dacă detonezi una și supraviețuiești primești puncte în plus.
Așa !
Mașina mea pornește spre altă mașină bombă,
dar taxiul s-a furișat și a mai făcut niște puncte.
E haos total !
Mai rău, eram prins și atacat.
M-am blocat.
Sunt incinerat de Volvo cutia de viteze fiind nesigură.
Amice, vei pierde în ritmul ăsta, nu te descurci bine.
Nu uitați, nici eu nu aveam o zi ușoară.
Am un taxi în urma mea.
Nu ! Se ia de mașina mea !
Am dat drumul la disc.
Chinuindu-se să-mi taie mașina,
Volvo-ul și-a întors torța spre dric.
M-am ferit.
Și eu m-am furișat vitejește, lăsând taxiul să distrugă dricul.
Dricul a fugit drept în calea mașinii mele.
Cred că l-am prins.
Testul continuă să se dezlănțuie.
Ia d-aici, tablă ce ești !
În timp ce taxiul violent încasa mai multe puncte...
Am hotărât să-l distrug.
Asta o să-l oprească !
Să fim siguri, Volvo-ul intră în el cu un jet de foc...
iar eu am ripostat împotriva Volvo-ului.
Am ajuns. Am să-l elimin.
Ia d-aici !
Deștept fiind, l-am lăsat pe James să-l distrugă,
în timp ce mașina mea mergea nevătămată.
Acum am rămas numai noi doi.
Tot trec testul cu ușurință.
Bun. Al meu e, sigur.
Nu e...
- N-ai reușit. - Cu siguranță.
Asta înseamnă că râvnitul certificat tehnic
îl primește Range Rover-ul.
Da ! Mulțumesc !
Acum vă vom prezenta alt joc pentru călătorii
să vă distrați în timpul lunilor lungi de iarnă nucleară.
- James, ce avem ? - Mulțumesc, Richard.
Noul joc implică o decapotabilă,
ca acest Mini de aici abandonat convenabil.
Mai întâi, scoți antena,
apoi cealaltă persoană trebuie să execute
o serie de apăsări de butoane pre convenite
cu capătul opus al antenei contra cronometru.
Se numește "Cel mai lung deget din lume". Vrei să iei aia.
Eu voi apăsa, iar tu vei da comanda.
Vreau să selectezi audio, apoi FM și te întorci la Radio 4...
- Ironic, nu-i așa ? - Da, așa e.
- Sarcina Implică radioul și... - Da, îmi pare rău de asta.
- Bun. - Începând... de acum !
- Bun, țintesc butonul audio. - Țintești butonul audio.
Acum înțelegeți de ce se numește, Cel mai lung deget din lume.
Foarte dificil. Butoanele sunt ușor rotunjite...
- Numai o mână, te rog. Mă chinui să reușesc aici.
- Nu, ai ratat. - Nu încă.
- Da te rog ! - Relaxează-te.
Gata ! Am selectat audio.
Alege FM.
Nu voi reuși. Putem folosi capătul celălalt al degetului ?
Nu !
Am ales intenționat o antenă cu capăt bombat de la altă mașină.
- Cât de lungă e iarna nucleară ? - Lungă.
- Cu tine. - Ai 45 de secunde până acum.
O singură mână.
Nu reușesc.
Bine, e rândul meu.
Tovarăș de joc și supraviețuitor al dezastrului nuclear,
sarcina ta ca purtător al celui mai lung deget din lume este...
activează închiderea centrală și pune plafonul.
Va fi nevoie de manevrabilitate.
Da. Închiderea centrală e acolo.
Așa e.
- Ușa e închisă. - Nu era nevoie.
Va fi foarte dificil.
Da, va fi...
Ce bine !
Perfect !
Și-a retezat brațul și nu mai sunt spitale !
- Nu e posibil. - Deschide ușa caraghiosule !
Le-am închis, asta am făcut întâi.
Ne-am încuiat înafara mașinii furate !
Jocul se termină aici.
Ne întoarcem la fascinanta enigmă științifică
a ultimului baril de petrol.
După cum ați văzut, deja am ales două mașini preferate fiecare,
cu care vom merge ultima dată cu benzina rămasă după apocalipsă.
Dar nu e chiar gata pentru că am mai păstrat un pic
pentru o ultimă cursă în jurul pistei noastre.
Da. Chestia e că chiar e pe terminate.
Așa că am ales două mașini care consumă puțin.
Ei bine, un pic.
Aici avem un Porche 911 GT3,
posibil cea mai bună versiune.
Iar lângă ea, Aston Martin Vantage V12.
O mașină care face toți banii.
Probabil știți cu toții cât de mult îi place lui Richard Porsche-ul.
Deci mi s-ar părea corect să-l trimitem
cu amintiri plăcute despre GT3,
ceva care să-l înveselească la bătrânețe,
când va sta în fotoliul său radioactiv.
Dar adevărul e că, sunt bucuros să conduc Vantage-ul.
E un Aston.
Tuturor le place. Face lumea mai fericită.
Au mai mult har decât celelalte.
Și dacă vrei să ai o ultimă cursă pe această pistă,
Vantage-ul e partenerul perfect pentru 911.
Ciudat e faptul că ele sunt diferite.
Dar în același timp identice.
Sunt fețe diferite pe aceeași monedă,
sunt două superputeri mondiale dar cu...
- Hammond ? - Da ?
Termină cu comparațiile ! Nu cred că mai avem benzină pentru aiureli.
Ai dreptate.
Ce vreau să spun e că, amândouă sunt pe cât se poate de bune
dar din motive total diferite.
Da, una e nemțească și cealaltă britanică,
deci putem spune bancuri de război.
Da, mulțumesc comediantule.
Dați-mi voie să vă explic.
Teoretic suntem foarte diferiți.
Eu am un motor de 3.8 litri cu șase cilindri în linie aici în spate.
Eu am un motor enorm de 6 litri V12 montat aici.
Eu am 435 cai putere.
Eu am 510 dar Aston-ul e cu 300 de kg mai greu decât Porsche-ul.
- În cât timp atinge sută ? - 4.2 secunde. A ta ?
4.1.
Viteza maximă, 312.
305.
Da, vedeți, asta spuneam. E adevărat că în linie dreaptă, în întrecere,
cele două vor fi foarte aproape.
Și ca să aflăm cât, trebuie, bineînțeles, să ne întrecem.
Dar pentru că asta va fi ultima întrecere din istorie,
folosind ultima benzină rămasă,
am hotărât să nu ne întrecem ca lașii pe 400 de metri
și ne vom întrece pe 1200 de metri iar la final vom compara vitezele.
Ce zici de asta ?
Îndrăzneala britanică împotriva ingeniozității nemțești.
Suntem gata. Așteptăm ca zombiul cel hidos să dea startul.
Bun. Ne pregătim de duel.
Am plecat ! Ultima întrecere !
Grozav, e în față !
E mult în față !
Uitați cum merge !
160 de km/h la câteva secunde de la start.
177... ajung la 193 !
225 !
241 !
E cu mult înainte. E foarte departe !
Absolut fenomenal !
Și... trec linia de sosire !
Porsche-ul a câștigat !
Asta a durut !
- O, da. - Da, da.
- Clar ! - Da, bine !
Lumea e în zdrențe și tu tot încrezut ești când câștigi.
Puteai să faci un singur lucru să câștigi sau să pierzi...
iar eu am câștigat.
Ai văzut cum m-au încetinit frânele ceramice la final ?
Ai văzut cum frânele ceramice m-au oprit în siguranță ?
Da. Și sunt standard, nu-i așa, ca la Aston ?
Nu, sunt opționale. Costă 5,800 lire în plus,
care ridică prețul mașinii la aproape 94,000.
Un chilipir.
- Cât face ? - 135,000.
Deci vremurile vor fi grele, după apocalipsă ?
Eu nu... Nu, pentru că...
Trebuie numai să arunci o cărămidă
în geamul distribuitorului și să te servești.
- Să mai conducem un pic ? - Da.
Benzina terminându-se rapid,
am hotărât să mergem înainte cu puținul carea ne-a plăcut cel mai mult
confruntarea mașinilor.
Emisiile CO2 sunt mai scăzute la mine. Așa că câștig și aici.
Da, foarte important într-o lume cu cenușă nucleară și zombi.
Zombilor mâncători de oameni nu le pasă de mediu.
- Da, ai dreptate. Pornim ? - Start !
Aston-ul are funcția sport activată.
Știu că e un pic excentric dar ascultați țeava de eșapament.
Ce sunet fantastic !
E uimitor ! Are așa multă putere și cuplul de torsiune țâșnește tare,
e ca un balon mare sub capotă.
Mașina asta a fost bine gândită.
Are suport dinamic la motor,
deci se pot rigidiza în curbele dificile.
E complicat.
Vă amintiți prima versiune a acesteia ?
La aceasta, au făcut-o mai bățoasă,
au făcut-o mai joasă, au ușurat-o un pic.
Toate pentru a compensa greutatea motorului.
Bravo !
GT3 e selecție naturală
după decenii de meșterit a rezultat această mașină.
Roțile sunt acum fixate de niște bucșe centrale
și nu cu șuruburi pe margini.
Punând o bucșă în mijloc scapă de încovoierea ușoară ce apare
cu șuruburile normale la frânare bruscă, când se mișcă ușor pe ax.
Trebuie inteligență pentru asta.
Tehnologia britanică în duel cu cea nemțească.
Aderență ! Mai multă aderență !
Am greșit un pic.
Nu e straniu ? De la început. Aston Martin a avut probleme
și totuși e aici, la sfârșitul lumii...
Ce mod de a sfârși !
Combustibilul fiind pe terminate,
n-am mai încercat să aflăm cine e cel mai bun,
pentru că sincer nu mai contează.
În schimb, ne-am jucat
și le-am dat celor două cel mai incitant avânt posibil.
Dar inevitabil...
Un pic !
E gata.
S-a terminat.
Deci, iată-ne. Sperăm că emisiunea noastră științifică
a fost un ghid de supraviețuire util și plăcut
al automobilismului postapocaliptic
și care nu se aseamănă în nici un fel cu filmele post apocaliptice
pe care poate le-ați văzut la cinema.
Nu, așa e. Și dacă din întâmplare sunteți un vagabond
și mergeți prin centrele orașelor cu profeții,
ținând o pancartă pe care scrie "Sfârșitul e Aproape"
atunci stați liniștit că aceasta va fi disponibilă
la majoritatea benzinăriilor,
la un preț convenabil,
imediat după Crăciun.
- La revedere. - Conduceți cu grijă.